BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
St. Mary's sykehus, San Francisco, 1985
- Nei! - Ro deg ned!
Nei, jeg vil ikke!
Jeg vil ikke!
Jeg vil ikke, sa jeg! Dere gir meg for mye!
For mye! Det vet dere.
Nei! Jeg vil ikke.
- Nei! - Ta beina hennes.
Nei!
- Ta det med ro, Eleanor. - Jeg vil ikke inn dit.
Nei, jeg vil ikke inn dit.
- Nei. - Ro deg ned.
Vær så snill. Ikke skad meg.
Ok. Det bør være greit nå.
Ok. Det går bra med henne.
Greit.
Ok.
- Går det bra? - Ja.
Ok. Kom igjen.
Inn på rommet ditt igjen.
Ok.
Hallo? Slipp meg ut.
Ja.
Jeg må på toalettet.
Jeg må... på toalettet.
Vær så snill.
Hjelp.
Kom. Hjelp meg.
Vær så snill... Jeg trenger hjelp.
Det gjør vondt.
Å nei.
Å nei, det gjør vondt. Unnskyld.
Unnskyld.
Mamma.
Jeg må bruke telefonen!
Jeg... vil bruke telefonen!
Jeg må bruke telefonen!
Jeg hørte deg.
- Vil du ikke vaske deg først? - Nei, jeg vil bruke telefonen.
Ok.
Hallo?
Er...?
- Er dette Pasienters rettigheter? - Ja.
Jeg heter Eleanor Riese.
Og...
jeg vil ha en advokat.
Jeg håper vi kan få henne ut før helgen.
- Hei. - Hei.
Jeg skal treffe Eleanor Riese. Jeg er advokaten hennes.
Får jeg se identifikasjon?
Vent her.
Ok. Men jeg venter bare fem minutter.
Så ringer jeg sykehustilsynet-
- og klager på at jeg ikke får treffe klienten min.
Jeg skal finne en pleier som kan følge deg opp.
Takk.
Ok, kjære. Drikk opp.
Ta en liten pille. Sånn, ja.
Du må vite at dette er en eksplosiv pasient.
Takk.
Du trenger ikke å ta på meg. Ikke ta på meg.
Ms. Riese?
Jeg er Colette Hughes. Vi snakket på telefon. Jeg skal hjelpe deg.
Ja, alle skal hjelpe meg.
Det er derfor jeg trenger hjelp!
- Dere kan snakke her. - Takk.
Beklager, jeg snakker bare med klienter alene.
Jeg liker ikke advokater.
Hvorfor ikke?
"Hvorfor ikke?"
På grunn av ikke-forsvarere. Det kaller jeg forsvarsadvokater.
Vet du hvorfor? Han forsvarer meg ikke.
Da de prøvde å holde på meg, sa jeg:
"Jeg vil ikke være her." Og han sa det ikke gjorde noe.
Han hørte ikke på meg.
Han hørte ikke på meg i det hele tatt.
Hvis jeg representerer deg, lytter jeg. Det lover jeg.
Jeg vet hva du synes om meg.
At jeg er gal. Ja.
Folk blåser i hva de lover gale folk.
Si at det ikke er sant. Bare si at det ikke er sant.
Du vet ikke hva jeg synes om deg. Vi møttes akkurat.
Og jeg holder alltid det jeg lover.
Hvor lenge har du vært advokat?
To år.
Er du ikke gammel til å bare ha vært advokat i to år?
Er du treig, eller?
Nei.
Jeg er ikke treig.
Jeg gjorde bare andre ting før jeg ble advokat.
Hva, da? Magedans?
Hvordan visste du det?
Hvorfor vil du hjelpe meg?
Fordi jeg vil det samme som deg.
Jeg vil at legene skal respektere dine rettigheter, -
-og ikke gi deg medisin uten tillatelse.
Hva med penger?
Jeg kan ikke betale.
Vinner vi, får jeg betalt. Hvis ikke, får jeg ikke det.
Vinner vi, får du også penger. Bare litt.
Det er ingen erstatningssak.
Det er noe annet du må vite.
Jeg kan prøve å få deg ut nå.
Men hvis du vil at jeg skal fortsette med saken-
-og jeg får deg ut nå, -
-kan retten avvise saken ved å si-
-at du ikke var i fare lenger.
Men jeg kan konsentrere meg om å få deg ut.
Så...
Så hvis jeg saksøker sykehuset, kan du sørge for-
- at de ikke kan gi folk hvilke medisiner som helst?
Uansett hva de gjør med dem?
Vinner vi saken, -
- kan ingen sykehus i delstaten gjøre det med folk-
- under tre til 17 dagers ufrivillig opphold uten lov.
Du representerer 150 000 mennesker med denne saken.
Jeg liker klærne dine.
Men håret ditt-
-må forandres.
Du er ansatt.
- Ikke noe "hallo" eller noe? - Beklager.
Jeg glemte at du skulle komme.
Sulten?
Professor, det er Colette Hughes. Beklager at jeg ringer så sent.
Jeg tror jeg har en saksøker i en sak om samtykke for medisinering.
Hun er på St. Mary's. Hun heter Eleanor Riese.
Hun har blitt utsatt for ufrivillig medisinering-
-under flere sykehusopphold.
Velsignet er ditt livs frukt, Jesus.
Hill deg, Maria, full av nåde, Herren er med deg, -
-velsignet er du iblant kvinner, -
-og velsignet er ditt livs frukt, Jesus.
Hjelp meg.
Vær så snill.
Hjelp meg.
Hjelp meg!
Vær så snill.
Hjelp meg.
Vær så snill!
Her.
Hjelp meg, Gud.
- Nei. - Karen.
- Hjelp. - Jeg skal få deg ut.
Jeg skal få deg ut.
Karen.
- Nei. - Karen.
- Jeg er her. - Nei! Hjelp meg.
Du er ikke alene.
Diagnosen er kronisk paranoid schizofreni med utviklingshemming.
Hun kan være svært mistenksom.
Hun blir svært sint.
Hun kan være høylytt, men er ingen fare for seg selv eller andre.
Det er bra.
Hun har ekstreme panikkanfall fordi hun er redd for å dø.
Det var derfor hun la seg inn. Hun ville ha hjelp med frykten.
Da sykehuset doblet medisineringen og hun nektet, -
- sa de at hun hadde vrangforestillinger om medisinene.
Jeg forstår.
Jeg tror hun vet hva medisinene gjør, og det gjør henne rasende.
Hun har viljestyrke til å gjennomføre det.
Hvor mange pasienter representerte du i fjor som en del av jobben?
Rundt 200.
Hvor mange andre pasienters høringer førte du tilsyn med?
- Seks hundre. - Og jobben i San Mateo...
Advokatgruppen... Hvor langt er det til San Mateo?
Bare en time.
Hvis man flyr over bilene.
Hør her. Jeg tjener bra på å undervise.
Jeg kan ta hva jeg vil. Men denne saken?
Den kan ta flere år.
Og du får ikke tid til å ha private klienter.
Det vil gjøre jobben vanskeligere.
Og du kommer ikke til å tjene noe.
Og ingen rett, -
- verken føderal eller i California, har støttet en slik sak.
Men hvis vi vinner, får vi rettigheter for folk som-
- har færre rettigheter angående medisiner enn de i fengsel.
Du har rett.
Og vi trenger bare å slå St. Mary's og alle foreningene.
For ikke å snakke om alle fylkene i delstaten.
St. Mary's vil ansette etterforskere og advokater og bruke masse penger.
Du får meg ikke fra det.
Jeg prøver ikke å få deg fra det.
Du må bare vite hva du har med å gjøre.
Takk.
Det er en ære å jobbe med saken med deg, Mr. Cohen.
Takk. Kall meg Mort.
Hei. Jeg skal treffe Ms...
- Beklager. Du må vente. - Jeg har en avtale.
Hvis du vil klage til styret, -
- sa dr. Booker at han gjerne forteller dem hvor travle vi er.
Det er ikke sikkert vi får sluppet deg opp til Ms. Riese i dag.
Takk, ma'am.
Jeg prøver å snakke med søster Florence.
- La meg være. - Du skal ikke bruke telefonen.
- Du skal ha kunstterapi. - Hvem vil lage en blekksprut i ull?
Hvis jeg ikke får lage rosenkranser, snakker jeg med vennen min.
Ok.
BESØKSTID
Eleanor.
- Nei. - Hvem snakker du med?
- Vi har en avtale. - Vi har ingen avtale.
Vi hadde en avtale kl. 09.15.
- Unnskyld... - Jeg har bedre ting å gjøre.
- Jeg trenger ingen treg advokat. - Jeg var her i tide.
- Jeg fikk ikke... - Du så dårlig ut i går.
- Nå ser du mer ut som en pasient. - Det var tanken.
Jeg kom ikke forbi resepsjonen.
Jeg måtte gjøre dette for å få besøkt deg.
Jeg kan ikke...
Da får de dumme legene se.
Det er ingen her.
Jeg ser frem til å sette i gang.
Ikke begynn med meg.
Det er en pasient her. Hun er bundet fast.
- Jeg sa jeg hadde advokat. - La meg sjekke.
Få henne ut. Hun heter Karen Winkle.
- Takk. - Ja.
- Få henne ut. - Jeg får se.
Jeg skal jobbe med deg.
Ikke gjør noe for meg. Gjør noe for henne.
Jeg brukte en og en halv time hit. Vi har bare 45 minutter.
Jeg hjelper henne når jeg kan.
Jeg gjør ingenting før du hjelper Karen.
Kom igjen.
Jeg sa at jeg skulle få deg ut.
Ja.
Jeg har en advokat.
Jeg vet at jeg er forsinket. Jeg måtte ta meg av noe uventet.
Du må flytte møtet.
Med kjøring? To timer?
"Når jeg er på psykiatrisk sykehus, får jeg psykofarma, -
- thorazine, mellaril, navane, serentil, uten min tillatelse-
-og uten mitt samtykke."
Ikke glem at det gir meg tåkesyn og hovne føtter.
- Det er vanskelig å gå. - Jeg husker det.
Staben blir sinte på meg fordi jeg ikke gjør det riktig.
- Jeg har skrevet alt her. - Ja.
Si at hendene mine skjelver og hodet får rykninger.
- Jeg ser enda sprøere ut. - Jeg lover at alt står her.
Og du må si at jeg blir redd.
Og så får jeg mer dop som gjør meg enda reddere.
Noen ganger kjemper jeg ikke imot.
Hvis jeg ikke svelger, truer de meg med nåler.
Jeg vil ikke ha nåler. Jeg vil ikke i torturkammeret.
Hvis du kan være stille, kan jeg lese hele uttalelsen.
Du kan undertegne, og så kan jeg prøve å få deg ut.
Ok.
- "Stoffenes bivirkninger..." - Én ting.
Kan du skaffe meg perler til å lage rosenkranser?
De vil ha meg til å lage en teit blekksprut i ull.
De tror jeg har vrangforestillinger.
Men jeg er med i en rosenkransklubb.
Jeg vant en pris.
Jeg må lage rosenkranser.
Ok.
- Ja. - "Stoffenes bivirkninger..."
- Hvilken religion tilhører du? - Jeg ble oppdratt som katolikk.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Takk. - Ja.
Jeg hadde ringt hjemmet.
Jeg finner deg igjen.
Inn igjen om fem minutter.
Eleanor.
Dette er Morton Cohen.
Professor i statsrett ved Golden Gate University.
Han blir hovedadvokat i saken.
Hallo.
- Hei. - Hyggelig å treffe deg.
- Dette er en viktig sak. - Jeg vet det.
- Du representerer 150 000 mennesker. - Er du jødisk?
- Ja. - Jeg tenkte meg det.
Du er min jødiske advokat. Hun er min katolske advokat. Perfekt.
Jeg er født jødisk, men jeg konverterte.
Nå er jeg katolikk.
Å ja. Jeg...
- Jeg tok med disse. Håper det er ok. - Du husket det.
Takk.
Ja.
De er perfekte.
Oppdraget mitt er å lage rosenkranser for Jesus og den hellige mor.
- Jeg forstår. - Jeg har lagd dem siden jeg var 15.
- Siden du var 15? - Femten.
Jeg vet ikke hvor bra de er, men jeg gjør mitt beste.
Det sier pastor Murray. Man må gjøre sitt beste.
Ja.
Jeg kan lage en rosenkrans til deg.
Du vil nok ha en rosenkrans.
Ja, jeg vil gjerne ha en rosenkrans.
Vær så god.
Er det greit med hunder?
Ja, det går bra.
Det er Bear.
Det er en seilfisk.
Jeg tok den utenfor Florida.
Ja.
Dette er en abbor.
Dette er en gjedde.
Her har vi en seilfisk.
- Spør meg hvor lang tid det tok. - Hvor lang tid tok det?
Tre timer. Sett deg.
- Sikker på at det med hundene? - Ja.
Flink gutt.
Du har sett pakken sykehuset sendte?
Herregud.
Hundrevis av sider for en 13 siders klage?
- De prøver å begrave oss. - Jeg advarte deg.
De har penger og ekspertise. Vi fordeler det.
Jeg tar statsrett. Du tar stoff, psykisk helse...
- og rettsprinsipper. - Ok.
- Ok? - Kan jeg...?
Greit.
Ikke noe fisking på en stund.
Chope Community Hospital angående Mr. Morris?
Si at jeg kommer kl. 11 på vegne av Mr. Morris.
Ms. Hughes?
Ja. Et øyeblikk, Mr. Grainger.
Hun kommer kl. 11 for Mr. Morris.
Pasientrettigheter.
Det er til deg.
Colette Hughes her.
Nei, i dag.
Hun skal slippes i dag. Jeg kommer for å undertegne.
Takk.
Et øyeblikk.
Greit. Legg den... i den.
Og denne. Den kan du legge i.
Ja.
Det kan du legge i... Nei.
Vær forsiktig. Jeg vil ikke...
Ok. Vent.
Vent litt. Se.
Jeg har lagd den til deg.
Det... er vakkert.
Jeg lagde den i regnbuefarger. Ser du hvordan de glitrer?
- Man ser ikke at det er plast. - Nei. Takk igjen.
- Vil du se de andre? Jeg lagde fem. - Vil du ikke hjem, Eleanor?
Jo.
- Har du alt? - Ja.
Ok.
Dette er advokaten min. Dere kommer til å angre.
Ja.
Vent. Jeg har noe til deg.
Ja.
Vent litt.
Her. Du er snill.
Jeg skal ikke saksøke deg.
Takk, Eleanor.
Å ja.
De har heis her. Så bra.
Jeg sliter med trapper.
- Hvorfor ser du på klokka? - Jeg har en tidsplan.
Skal jeg svinge her?
Ja, men vi skal ikke hjem nå.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg ringte søster Florence.
Jeg ba henne om å bli med på piknik.
Jeg har ikke tid til piknik, Eleanor.
Du sa at jeg er din viktigste klient.
Det er du, men jeg har mye annet å gjøre også.
Vil du ikke feire? Jeg slapp ut.
- Jo, men jeg... jeg har... - Du er en viktig advokat.
Jeg er psykisk syk. Så jeg vet ingenting.
- Det har jeg ikke sagt. - Det ødelegger hele dagen.
Jeg har planlagt pikniken. Søster Florence har kjøpt inn mat.
- Du nevnte ingen piknik. - Du er som alle andre.
- Du bryr deg ikke. - Jeg bryr meg.
Jeg sa beklager, men jeg kan ikke være med på piknik.
Men jeg setter deg gjerne av så du og søster Florence kan feire.
- Sikker på at det går bra? - Ja, det går bra.
Søster Florence slipper meg av på vei tilbake til klosteret.
- Sikker? - Ja.
- Vi kan ta bussen. - Vi tar bare bussen.
Jeg har tatt bussen i årevis.
Jeg ringer deg senere. Hyggelig å treffes, søster.
Hyggelig å treffe deg også.
Eleanor sier at du er katolikk, men ikke praktiserer lenger.
Hvorfor er du her fortsatt? Du har viktigere ting å gjøre.
Tror du ikke jeg klarer meg?
Jeg klarte meg før jeg hadde advokat.
- Hei, Robert. - Hvem er Robert?
Dette er Eleanor Riese.
Eleanor.
Jeg visste ikke at jeg ga deg nummeret mitt.
Det gjorde du ikke.
Jeg fant deg i telefonkatalogen. Jeg er flink med den.
Det står "C. Hughes". Jeg visste at det sto for "Colette".
- Er noe galt? - Nei.
Du sa at du skulle ringe. Men nå ringer jeg deg.
Beklager. Jeg glemte det.
Jeg ville bare si at jeg kom meg hjem.
Og du kom deg visst også hjem.
- Ja. - Bra.
- God natt. - God natt.
Ok. Dette tenker jeg.
Begynn med Californias personvernslov.
Gå videre til loven mot overgrep.
Cobbs mot Grant. Den satte standarden for plikt-
-til å få tillatelse til inngrep.
Vi må etablere at medisinene er inngrep.
Da legen ga Eleanor mellaril, -
- sa han at hun kunne ta det fire, seks eller åtte ganger daglig.
Han trodde at det ville hjelpe på psyken.
Blæren og hjernen ble skadd, og anfallene ble verre.
Nå må hun ta det for å unngå flere anfall.
Herregud.
- Det står i journalen hennes. - Ok.
"Hun ble satt på mellaril fordi blæren-
- var så skadd at mer eller mindre mellaril ikke ville gjøre noe."
Så de ga henne medisiner de visste skadet henne.
Ja. Jeg ser det hele tiden.
Herregud.
Det er til Mr. Adams.
- God morgen, Adams... - Det er henne.
Ms. Hughes?
- James Adams, advokat for St. Mary's. - Fint å treffe deg.
Du kjenner dr. Booker. Kan jeg gjøre noe for deg?
Ja. Jeg ville levere dette.
Det er vårt svar på orienteringen om medisinene.
Det har informasjon om skadelige bivirkninger av medisinene, -
-samt bivirkningene hos Ms. Riese.
Hvordan klarte dere å svare så fort?
- Hvem er deres medisinske ekspert? - Hva mener du?
- Hvem koordinerer det medisinske? - Jeg.
Jeg forstår ikke.
Jeg var pleier i ti år og psykiatrisk pleier i fem.
Jeg antok at et så stort firma gjorde bakgrunnssjekker.
- Jeg må ha gått glipp av det. - Du var pleier, og så gjør du dette?
Ga du aldri medisiner uten tillatelse som pleier?
Nei. Aldri.
Mitt ansvar var å passe på pasienten, -
- ikke administrere dem etter egen bekvemmelighet.
Mine herrer.
Vent litt.
Hei.
- Den viktige advokaten er her. - Hyggelig å treffe deg, søster.
Håper jeg ikke forstyrrer noe.
Hun må gå. Tilbake til klosteret.
- Hun er som en sjetteklassing. - Hyggelig å se deg igjen, Colette.
Deg også!
- Vær forsiktig i trappen. - Det skal jeg.
Det er 25 trinn. Og to til utenfor.
- Det har du sagt før. - Ja, det er 27.
Tjuesju trinn.
- Ok. - Ja.
Ha det.
Sett deg.
Kom igjen. Sitt.
Jeg henter en 7 Up.
Nei takk. Jeg må videre.
Sikkert et viktigere sted.
Ok.
Vakker brud, ikke sant?
Jeg elsker bryllup. Gjør du?
Takk. Ikke egentlig.
Hva med deg og Robert? Skal dere gifte dere?
Jeg kom ikke for å snakke om privatlivet mitt.
Så han er kjæresten din? Jeg hadde rett.
Sykehuset ringte. De har en forespørsel.
Hva vil de? Ha meg til å synge en sang?
Nei, dessverre.
De vil ha deg i Høyesterett-
-til høring.
Kan vi dempe musikken litt?
Så jeg må i vitneboksen som Perry Mason?
Nei, det er ingen vitneboks.
Du må sitte i retten og høre på hva sykehusets advokat har å si.
De vil dumme deg ut.
De håper at du ikke klarer å sitte der og høre på dem.
De vil vise advokaten at du ikke kan ta beslutninger om medisinering.
Men det er bare en forespørsel. Du må ikke.
Ser du denne?
Her noterer jeg medisinene mine.
Når jeg tar det, hvor mye jeg tar, og hva det gjør med meg.
Om jeg blir omtåket eller sliter med å gjøre det jeg skal.
Og så sier jeg det til legen.
Ser du? Vet du hvorfor jeg har dem?
Og dem?
Fordi jeg har notert i årevis.
Ingen vet mer om hva medisinen gjør med meg enn jeg.
Har jeg rett?
- Du har rett. - Jeg vil i retten.
For et flott sted.
- Jeg har alltid villet handle her. - Vi har bare en halv time.
Jeg går ikke før jeg finner akkurat det jeg vil ha.
Har du en marineblå kjole og marineblå sko og veske?
Nå var du heldig.
Vi har mye marineblått i din størrelse.
- Hva syntes du om den siste? - Jeg likte den. Kjøp den.
Han er på Chope Community.
Nei.
Si at jeg leverte papirene.
Du skal ikke snakke i telefonen. Du skal hjelpe meg.
Kan du si til Mr. Hakamura at jeg ringer ham senere?
Det er notert.
Jeg må legge på.
Vel? Hva synes du?
- Den er ålreit. - Den er ikke ålreit.
Jeg ser ut som en ballong.
Jeg vet at det er viktig, men vi må i tinghuset.
Vi har dårlig tid, og jeg vil forberede deg.
De stenger kl. 17. Den er nesten 17.
Det blåser jeg i. Jeg skal se ut slik jeg vil om du liker det eller ei.
Unnskyld? Har dere noen flere kjoler i marineblått?
I min størrelse.
- La meg se etter. - Takk.
Du er alltid i retten. Du har sikkert mange kjoler.
Nei.
Og ikke se på klokka.
Er denne bedre?
Du har rett. Ja.
Nå trenger jeg bare å finne sko og en veske.
- Men de må være... - Akkurat samme farge.
Du har rett!
Her er det.
Ja.
Ok.
- Går det bra? - Ja, jeg klarer meg.
Ett.
To.
- Skal jeg hjelpe deg? - Tre... Nei.
Fire, fem.
Seks, sju.
Åtte, ni. Ti.
- Ok. - Det er dessverre ingen heis.
Det går bra.
Jeg vil at alle skal se den nye kjolen min.
Elleve.
Tolv.
Tretten.
Fjorten.
Femten.
Seksten.
Sytten.
Atten.
Nitten.
Tjue.
Trettifem, 36.
Trettisju, 38.
- Går det bra? - Ja.
Hvis du fortsetter å spørre, går det ikke bra.
Førtisju, 48.
Førtini, 50.
Femtién, 52.
Femtitre, 54.
Femtifem trinn.
- Hallo, Mr. Cohen. - God morgen.
Det var en vakker kjole.
- Ser du? - Spørsmålet, dommer, er:
Hvem bestemmer medisinering av tvangsinnlagte pasienter?
Leger, som føderal rett har bestemt-
-at kan bruke faglig vurdering?
Eller kroniske schizofrene pasienter?
Som Eleanor Riese, som under sykehusoppholdet-
- fikk tvangstanker om medisinene, kastet gjenstander, -
-truet pleiere, -
- gjorde sitt fornødne og urinerte på gulvet-
-og lå i sin egen avføring.
Medisinene er eneste behandling for psykotiske pasienter.
Ja, de kan ha bivirkninger, men de fleste-
-er midlertidige og kortvarige.
Ifølge ledende eksperter på slike medisiner, -
- og jeg siterer: "De er blant de tryggeste medisinene."
Er det ikke imot sykhusets hensikt-
- hvis legene ikke kan behandle pasienter som Eleanor Riese-
- med de eneste medisinene som hjelper?
Takk, Mr. Adams.
Med all respekt, dommer. Jeg vil gjerne tilbakevise dette.
"Kompetanse" er et juridisk begrep, ikke et medisinsk begrep.
Så det er ikke legens rett å bestemme, det er rettens.
Men spørsmålet er... hvorvidt leger...
Ikke bare leger. Leger, pleiere og andre ansatte.
Har de rett-
- til å overstyre en kompetent pasients valg-
- når det gjelder hans eller hennes medisinering?
Det er spørsmålet. Jeg er uenig i Mr. Adams' skildring-
- av stoffene som mirakelkur mot schizofreni.
Studier viser at de bare fungerer i en tredjedel av sakene.
Sykehusets journaler viser at de ikke alltid har hjulpet Ms. Riese.
Journalene motsier også Mr. Adams' beskrivelse av Ms. Riese.
Ikke bare var hun låst inne på isolat...
Mr. Cohen.
Jeg har lest journalen.
Hun fikk medisiner som gjorde henne oppspilt og søvnig samtidig.
De lot henne ikke bruke toalettet.
Så hun gjorde på seg.
Og å true pleiere? De tvang i henne medisin.
Og det er det saken handler om.
Og ja, for å være spesifikk, kastet hun en plastmugge med vann...
Mr. Cohen.
Mine herrer. Orienteringen er tung, -
-tilstrekkelig og god.
Og det er grunnen til at jeg stopper deg verbalt.
Jeg kan forkorte det, men dette er grunnleggende rettigheter.
- I Cobbs mot Grant... - Mr. Cohen.
Etter å ha lest dokumentet finner jeg ikke noe grunnlovsstridig-
-i tvangsbehandling-
-av korttidstvangsinnlagte pasienter.
Og jeg vil ikke ta en beslutning-
-som vil utfordre det.
- Dommer... - Mr. Cohen. Som jeg sa...
er jeg ikke villig til å endre beslutningen.
- Greit. - Strålende.
Han ville ikke ha saken.
- Det var over før vi begynte. - Takk skal du ha.
- Jeg sa jo det. - Svært, svært bra.
Hva har du å smile for?
- Unnskyld? - Du har en fæl jobb.
- Kom igjen. - Å stille i retten...
- og lyve om folk. - Eleanor.
- Og si at det er greit... - Kom.
- at leger legger pasienter... - Eleanor.
i gulvet og injiserer dem med hva de vil.
- Jeg synes synd på deg. - Ok.
- Jeg synes synd på deg. - Kom igjen.
Hva skal man med en dommer som...?
Som ikke kan ta en beslutning?
Det er jo en enkel sak.
- Beklager, Eleanor. - Hvorfor sa du ikke noe?
Eller Mr. Cohen?
Hvorfor sa dere ikke at dommeren er dum?
Man kan ikke si at de er dumme.
Jeg har bedre ting å gjøre enn å kaste bort dagen her.
Jeg kunne ha vært hjemme og lagd rosenkranser.
Folk i hele verden venter på rosenkransene.
Nei, jeg...
Jeg måtte sitte i retten-
- med vond blære, og jeg måtte tisse.
Det er på grunn av medisinene sykehuset sier er bra for meg.
Så hvorfor må jeg bruke dette-
- hver gang jeg må på do resten av livet?
Og hvorfor...?
Hvorfor får de kaste meg i gulvet, -
- dra av meg trusene og stikke meg med nåler?
Jeg hadde havnet i fengsel.
Har jeg rett?
Det er ikke over, Eleanor.
Vi gir ikke opp.
Vi søker om anke.
Hvordan har hun det?
Parkér her. Det er bra.
Takk.
Jeg gir ikke bare rosenkranser til folk.
Jeg gir dem til kirken, -
- og de sender dem til forskjellige land.
Og jeg bruker dem til å be for alle på lista mi.
Du er på lista mi. Mr. Cohen også.
- Du er nummer åtte. - Takk.
Mora mi er nummer én. Hun er veldig syk.
- Ha det. - Ha det, Eleanor.
Vil du treffe henne?
Gjerne det.
Du vet kanskje ikke dette om Eleanor, -
- men hun gikk ut av high school da hun var 18-
-med resten av klassen-
- selv om folk sa at hun ikke ville klare det.
Hun har bodd for seg selv-
-i årevis.
Hun kunne ha bodd her hos meg...
- men hun ville ikke. - Jeg sa jo det.
Jeg liker ikke været i denne delen av byen.
Det vet du.
Det er aldri sol.
Jo, på... På morgenen-
-er stua mi full av lys.
- Ikke sant, Colette? - Jo da.
Hun er en snill person.
Og en god advokat.
Selv om hun tapte i dag.
Det var en spøk, Colette.
Selv om det er sant.
Kjære, klokken er nesten 02.00. Hva med å legge seg?
Jeg kan ikke.
- Du kan ikke presse deg slik. - Da blir det ikke gjort.
Ett.
To. Tre.
Jeg kommer på høringen i morgen kl. 15, Mrs. Hayes.
Ja. Nei, jeg...
Jeg gjør det.
Klokken 15 i morgen. Ha det.
- Hei. - Eleanor.
Du trengte ikke å komme hit.
- Jeg hadde gjerne kommet til deg. - Det går bra.
Jeg ville se hvor du bodde.
La meg finne frem arket du skal lese og undertegne, -
-så vi kan sende anken.
Sett deg. Jeg...
Jeg henter en penn.
Skoene er for store.
- Er de Roberts? - Ja.
- Så du har en kjæreste. - Ja.
- Sover han her hos deg? - Eleanor.
Jeg har aldri hatt en kjæreste.
- Jeg er for sjenert. - Her.
Undertegn på dette arket.
Jeg undertegner ingenting før du har lest og forklart meg det.
Forklare hva som skjedde på St. Mary's?
Det er det samme som i uttalelsen...
Jeg snakker ikke om det. Jeg snakker om resten.
Som alt dette.
Cobbs mot Grant, Bouvia mot Høyesterett.
Alt. Les det. Og ikke se på klokka.
Det er sakene vi siterer. Dette er Bouvia mot Høyesterett.
Det står at folk i California kan nekte medisinsk behandling, -
- men det har aldri blitt brukt ved funksjonshemming.
- Så... - Vent litt.
Jeg må ha blokka mi, så jeg kan notere.
Hvorfor anker dere denne saken?
Jeg mener at det som skjedde med Eleanor Riese, var kjemisk voldtekt.
- Er ikke det litt sterkt? - Ikke etter min mening.
Se på hvordan de ga henne medisinene.
Se hva medisinene gjorde? Er ikke det en form for voldtekt?
Så flere mentalpasienter bør slippes fri?
Er det ikke allerede for mange på gatene?
Vi vil ikke ha flere på gatene.
Vi vil at folk skal få det de trenger og vil ha.
Når de er på sykehus, -
-bør legen gjøre legens jobb-
- med å forklare medisineringens mulige risikoer og fordeler-
-og la kompetente pasienter velge.
Er ikke det en selvmotsigelse?
Hvordan kan en funksjonshemmet-
-være kompetent nok til å velge?
Psykisk sykdom påvirker ikke alle former for funksjon.
Det er mange psykisk syke-
- som er svært kompetente i de ikke påvirkede områdene.
Se på Eleanor Riese. Hun nektet ikke å ta medisin.
Hun nektet for mye medisin.
Et tegn på hennes kompetense i å forstå bivirkningene.
I alle andre medisingrener, -
-hvis pasienten ikke er i koma-
-eller har en livstruende krise-
-som hindrer dem i å velge, -
-er det alltid pasienten som velger.
Det er bare på mentalsykehus at det alltid er legens valg.
Og hvis pasienten nekter, -
- brukes vold for å håndheve legens valg, -
- slik det ble gjort med Eleanor Riese.
Du er berømt, kjære.
Ja.
Jeg representerer 150 000 mennesker.
Jeg kommer til å bli like viktig-
- som Bouvia mot Høyesterett og Cobbs mot Grant.
Så fint.
- Gratulerer med dagen. - Ok.
Gratulerer med dagen.
Noe fint med at saken tar så lang tid er-
- å ha bursdagsselskap med advokatene mine.
- Ja. - Bare litt?
- Og en av dem ga meg blomster. - Bare hyggelig.
Og jeg får snakket med kjæresten til Colette.
Colette sier at du er lege.
- Ja. - Hvorfor er du ikke mot oss?
Fordi jeg mener at du har rett.
Han... Du er ganske smart.
Jeg hadde ikke gitt slipp på ham.
Og du blir ikke yngre.
- Eleanor. - Det er fint med en lege på vår side.
Ja.
Vet du hva?
Jeg skal spise den med Colettes bursdagspresang.
Dreyer's vaniljeis. Det er favoritten min.
- Alle kan få. - Jeg liker iskrem.
Det er godt til vin og kake.
- Vil du ha? - Vil du ha, mamma?
- Takk. - Nei takk.
Eleanor...
- jeg har en presang til deg. - Til meg?
Takk, Robert.
- Så snilt av deg. - Bare hyggelig.
Jeg er spent.
Det er McGuire Sisters.
- Så fint. - Hvordan visste du det?
Jeg elsker den. Takk, Robert.
- Se. - Jeg ser det.
Jeg har ikke denne.
- Så fint. - Ser du, mamma?
Jeg setter den på nå.
- Å, du store. - Du traff fjærene.
- Flytt deg. - Det glemte jeg.
Du glemmer det alltid. Vet du hva?
Når vi vinner, skal jeg handle på Emporium, -
-for jeg trenger en ny sofa.
Ok.
Greit.
Takk, Robert.
Vet du hva? Denne sangen er så romantisk.
Vil dere danse?
Nå er det din tur.
Din tur.
- Ikke meg. - Jo, deg.
- Nei, jeg danser ikke. - Jo.
Jeg kan ikke.
Kom igjen.
- Er du sikker? - Absolutt.
Greit.
- Legg hånda der. - Greit.
Jeg vil ha med et punkt om første grunnlovstillegg-
- om at medisinene hindrer ens ytringsfrihet.
Det er ikke lurt.
Alle som snakker med folk på mentalsykehus, -
-vet at medisinene forstyrrer-
- personligheten, tankene, følelsene og ansiktsuttrykkene.
Dette har jeg gjort.
Jeg har lagt inn Californias rett til personvern, -
- men vi har mye å besvare etter sykehusets nye orientering.
St. Mary's skrev i Eleanors journal-
- at de medisinerte henne for å ha vært sarkastisk.
Er ikke det et brudd på ytringsfriheten?
Hver gang noen har brukt første grunnlovstillegg-
- i en slik sak, har de tapt. Det er for risikabelt.
Kom igjen. Vi har 50 sider.
Å nei.
Jeg vil ikke! Jeg vil ikke inn dit.
Jeg vil ikke inn dit!
Du gir meg for mye! For mye!
For mye. Det vet du.
Det er telefonen.
- Hallo? - Jeg trenger deg.
Jeg trenger deg! Kom!
Eleanor.
Jeg er her nå.
Det føles som å få ris.
- Jeg får ris. - Men...
Du er pleier og advokat.
- Kan du ikke stoppe det? - Ingen gir deg ris.
Nei. Jo.
- Jeg vet det. - Har du vondt?
- Ja. - Ok.
- Jeg... er redd. - Ok.
- Jeg er redd. - Hva er du redd for?
- Jeg er redd... - Hva er du redd for?
Jeg er redd for...
Jeg er redd for å dø.
- Hva om jeg ikke har vært snill nok? - Nei.
Hva om jeg ikke kommer til himmelen?
- Du dør ikke. - Jeg kommer ikke til himmelen.
Du dør ikke, og du er en snill jente.
Jeg vet ikke.
Kan du puste?
Snakk til meg nå.
- Hva? - Kan du...
si hvorfor du tror du dør?
Magen min.
- Ok. - Jeg... har vondt i magen.
Det gjør så vondt.
Skal jeg avtale time med en ny urolog?
Vel, jeg...
- Hvis... du blir med. - Selvsagt blir jeg med.
- Unnskyld for at jeg blir redd. - Ok.
Det går bra.
Da jeg gikk på den katolske skolen-
-rundt femte klasse, -
-slo lærerne meg.
Og...
noen av ungene sa...
at anfallene mine var djevelens verk.
Som om...
jeg var slem.
Tror du ikke anfallene er djevelens verk?
Nei. Absolutt ikke.
Du får anfall fordi du har et skadd nervesystem.
Det er ikke på grunn av noe du har gjort.
Du er et godt menneske, Eleanor.
Et veldig godt menneske.
Takk.
Å, Mester...
La meg ikke søke så meget å bli trøstet-
-som å trøste.
Ikke så meget å bli forstått som å forstå.
Ikke så meget å bli elsket som å elske.
For det er gjennom å gi-
-at man får.
Det er ved å tilgi andre at man finner seg selv.
Og det er ved å dø-
-at man oppstår til det evige liv.
Amen.
Du brukte fem sider på første grunnlovstillegg.
Hvorfor sa du ikke at du gjorde det?
Jeg så ikke noe poeng i å snakke om det lenger.
Unnskyld?
Hva sa du?
Jeg så ikke noe poeng i å snakke om det lenger.
Dette er lagarbeid.
Vi er et lag.
Kan du fortelle retten-
- hva du sier til sykehusets påstand om at medisinene-
-er blant de tryggeste vi vet om?
Ja, dommer, det gjør jeg gjerne.
Bivirkningene av medisinene er, ifølge Gaughan og...
LaRue.
Hvem? LaRue?
Bivirkningene av medisinene er, ifølge Gaughan og LaRue, -
-like mangfoldige og alvorlige som alle-
-medisiner som produseres i USA.
Hvilke bivirkninger har de spesifikt?
Jeg aner ikke, dommer.
- Nevroleptisk malignt... - Nevroleptisk malignt...
- syndrom. - Begynn med tardiv dyskinesi.
La meg få til nevroleptisk malignt syndrom først.
Nevroleptisk malignt...
Du har brukt slik språk. Det har ikke jeg.
- Så ta det med ro. - Jeg skulle trene deg som en bokser.
Ja, men du trenger ikke å kvele meg med tauene.
- Du må kunne det utenat. - Må jeg kunne det utenat?
Du er ikke den eneste som bryr deg om dette. Jeg bryr meg om dette.
Hvorfor er tardiv dyskinesi så viktig?
Fordi det er det.
Ny forskning viser at tardiv dyskinesi-
-har en prevalens på opp til 50 prosent-
- i pasienter som bruker medisinene. Neste spørsmål.
Er du klar for ankesirkuset?
- Kommer du ikke? - Nei. Jeg kan ikke.
Jeg... er for sliten.
- Jeg sov ikke godt i går. - Hvis du visste at du ikke kom...
kunne du ha ringt og sagt ifra.
Jeg ville ønske deg lykke til.
Beklager.
Du sa at jeg ikke trengte å komme. Hvorfor er du lei deg?
Jeg er bare litt nervøs.
Jeg vet at du og Mr. Cohen kommer til å vinne.
Jeg håper det.
Ja. For dere kommer til å gjøre deres beste.
Sykehuset hevder-
- at medisinenes bivirkninger, slik som tardiv dyskinesi, -
- ikke gjelder denne saken fordi behandlingsperioden-
- for korttidstvangsinnlagte pasienter bare er-
- tre til 17 dager. Kan du fortelle om dette?
Det gjør jeg gjerne, dommer.
Og de gjelder virkelig.
Som dr. Harvey Dondershine på Stanford Medical School har sagt, -
-er det medisinenes kumulative effekt-
- som pasienter som Ms. Eleanor Riese-
- utsettes for under flere korttidsinnleggelser-
- som gjør hver dose så farlig, for ingen lege vet-
-når selv den minste dose-
- kan sende en pasient som Ms. Eleanor Riese-
-utfor stupet.
Nyere forskning har vist at tardiv dyskinesi-
- har en prevalens på opp til 50 prosent.
Femti prosent, dommer, hos pasienter som bruker medisinene.
Og det er en ødeleggende sykdom.
Den gir ansiktsforvrengninger.
Den skaper ufrivillig bevegelse i tunge, lepper og kjeve.
Men det er enda verre, dommer.
Den påvirker pusten. Man får... ikke puste.
Man må legges i respirator.
Den får tunge til å henge så langt ut av munnen-
- at man iblant må trekke tenner for å ikke bite av seg tungen.
Og det er ikke bare tardiv dyskinesi, dommer.
Medisinene kan føre til nevroleptisk...
- Malignt syndrom. - malignt syndom.
Det tar livet av deg.
Ja, samtykke er viktig, dommer.
Ber man om samtykke i tilfelle nødsituasjoner?
Nei. I en nødsituasjon-
- trenger man omgående omsorg, slik at pasientene ikke skader noen.
Vi ber ikke om informert samtykke.
Men for pasienter som er kompetente, vil vi ha rett til dialog med leger-
-om medisin og rett til å velge.
Dette handler ikke om å nekte.
Det handler om retten til å nekte. Og der ligger det en forhandling.
En kommunikasjon mellom lege og pasient som ikke finnes i dag.
Vi ber om at legen informerer pasientene-
-om medisinene, som pasientene-
- i de fleste tilfeller vil godta. Hvorfor?
De vil bli bedre.
De vil ha hjelp.
Dette vil la leger utføre-
-sin sanne rolle-
-som helbredere.
Takk, dommer.
Takk.
- Hvordan gikk det? - Bedre enn i Høyesterett.
Mye, mye bedre.
Jeg vet det er 27 trinn, men du ser ikke så bra ut.
Du bør sette deg.
- Nei. - Du skal få en 7 Up.
- Det går bra, takk. - Hallo, Robert.
- Hei. - Var du der i morges?
Ja. Det gikk veldig bra.
Skulle gjerne ha hørt Mr. Cohen krangle med dommeren.
- Han kjeftet nok skikkelig. - Han kranglet ikke med ham.
Det kalles bare verbal argumentasjon i retten.
Han var sikkert god likevel.
Nå må vi bare vente på beslutningen.
Jeg har tenkt litt.
Når vi vinner, skal jeg shoppe-
- på Emporium, for jeg må pusse opp her.
Hva har du i ansiktet?
Ingenting. Er den til meg?
- Ja. - Takk.
Er du klar?
Jeg kan ikke tro det. Sykehuset sier at psykisk helse-statuttene er...
Jeg vil ikke høre om psykisk helse-statutter.
- Du må hvile. - Retten gir oss ingen beslutning...
før de får tilleggsorienteringen.
- Det er jobben min. - Jeg er lege...
og jeg har sagt hvor alvorlig det er. Legen din har sagt det.
Man kan dø av helvetesild.
Folk dør sjelden av...
Folk er sjeldent så hardt rammet som deg-
-og nekter å høre på hva folk sier!
Jeg beundrer engasjementet, men du er ikke uknuselig.
Du må si til Mort hvor syk du er. Du kan ikke late som.
Du må hvile.
Hei, Eleanor. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Hun hører ikke på meg.
Du ser dårlig ut.
- Jeg tok med kyllingsuppe. - Takk.
Og jeg kom for å gi deg en ny rosenkrans, -
- men du får den ikke, for du hviler ikke.
- Jeg hviler. Jeg er ikke på kontoret. - Jeg hørte Robert.
Han sa at du ikke burde jobbe.
Han er jo lege, men det betyr ikke at han ikke har rett.
Det går bra.
Jeg vet hvordan det er å være syk, Colette.
Jeg vil ikke at du skal være syk.
- Jeg vil at du skal bli bedre. - Jeg lover å hvile.
Jeg skal be for deg.
- Takk, Eleanor. - Bare hyggelig.
Hallo. Dette er Eleanor Riese.
722-3529.
Jeg vil bare sørge for at du ikke glemmer å spise kyllingsuppen.
Jeg gjør mitt beste, -
- og håper at du gjør ditt beste, som betyr å hvile.
Du trenger ikke å ringe tilbake.
Her er det.
Vant vi?
Vi vant.
Eleanor vant.
Hva?
Det nevnte første grunnlovstillegg.
I en fotnote.
Bra jobbet.
Bra jobbet. Kom igjen.
- Vil du ha en drink? - Nei.
Men advokaten min må minst ha én.
Jeg vil ha en merlot, takk.
Hvor er vi?
På en kinesisk restaurant. Vi vant saken, ikke sant?
Det var det jeg trodde.
Kan jeg anbefale husets spesial, and?
Kan du?
Avhenger av hvordan du liker anden tilberedt.
Du er restauranten. Vet du ikke hvordan?
Anden blir perfekt. Kanskje noen grønnsaker også.
Hvordan kom jeg hit?
Vi ble med den katolske advokaten min, Colette.
Takk. Jeg trenger dette.
- Jeg også. - Selvsagt.
Kan jeg få en 7 Up?
De vil sende henne til et annet kloster bare fordi hun er gammel.
Hun vil ikke dit.
- Eller hva, søster? - Hva?
- Du vil ikke til det nye klosteret. - Vet ikke. Kanskje det er fint.
Nei. Det er fælt. Derfor må du saksøke dem.
- Saksøke hvem? - Klosteret.
Du må saksøke klosteret.
- Jeg saksøker ikke kirken. - Hvorfor ikke?
Fordi, Eleanor.
Nei... Det gjør jeg ikke.
- Jeg følger deg opp. - Nei, ikke gjør det.
- Er du sikker? - Klart jeg er sikker.
En viktig advokat som er redd for å saksøke kirken.
Jeg flytter deg ned til nummer 23 på bønnelisten.
Det er nederst.
Du er ikke svært funksjonshemmet.
Du er svært irriterende.
Den var god.
Jeg saksøker ikke kirken.
Greit.
Du kan følge meg opp uansett.
- Hva synes du? - Jeg liker det.
Å ja?
- Colette Hughes. - Hei, det er Mort.
Jeg har dårlige nyheter. Det kom nettopp.
St. Mary's har søkt Høyesterett.
Og retten har gått med på å se på avgjørelsen.
- Hva? - Sykehuset ber...
alle leger i fylket-
- om å sende inn amicus-dokumenter som støtter dem.
Så vi må finne så mange eksperter vi kan.
Herregud. Du vet hvor lite leger liker-
- å vitne mot andre leger og farmasøytiske selskaper.
Man må se det som fisking. Vi kaster ut snøret-
-i håp om å få napp.
- Kan du si det til Eleanor? - Nei. Hun er på messe.
Men vi treffes i morgen. Hun inviterte meg til jul.
Ok. God natt.
God Jul.
Nei!
Hjelp meg!
Hjelp!
Hjelp meg!
Det er Colette...
- Takk - og Robert.
God Jul.
- Er den til meg? - Ja.
La meg gjette hva det er.
- Perler til rosenkranser. - Hvordan visste du det?
- God Jul, Colette. - God Jul, søster.
- Hvor er Robert? - Hos brorens familie.
Hva er det?
Saken er ikke over.
Hva?
Men dommerne sa at vi vant.
Vi gjorde det.
Men sykehuset ba Høyesterett se på saken-
-og se om de var enige i avgjørelsen.
Og hvis de ikke er det, kan de si at sykehuset-
-hadde rett likevel.
Gi meg kåpa di.
Alle sammen, -
- dette er Colette, min katolske advokat.
Hun er lei seg fordi hun sier at retten kan ombestemme seg.
- Dette er Noni. - Heisann.
- Hyggelig å treffe deg. - Dette er Gabriella.
- Hyggelig å treffe deg. - Deg også.
Du kjenner Karen. Du fikk henne ut.
- Jeg ville si takk. - Godt jeg var der.
Ja, du... Sett deg. Jeg henter en 7 Up.
Det er Hungry Man-kylling til alle.
Det er jul. Man kan ikke la det ødelegge jula.
Nei, det må vi ikke.
Det er jul. Det er håpets tid.
Det var da Jesus ble født.
Har du pusset tennene?
Hvorfor ga jeg deg tannbørste?
Gå hjem. Puss tennene. Kom igjen.
- Eleanor liker å hjelpe folk. - Ja, det gjør hun.
Du vant én gang.
Du vinner igjen.
Man må ha tro.
Godt jeg fikk tak i deg. Jeg håper du fikk beskjeden-
- om din støtte i Eleanor Riese-saken.
- Jeg er ikke interessert. - Jeg forstår.
Takk for at du tok deg tid.
- Solvang-klinikken. - Får jeg snakke med dr. Brown?
- Hvem er det? - Colette Hughes.
Jeg la igjen en beskjed i går.
Dr. Brown har ikke tid,
- Jeg forstår. - Ha det.
Takk.
- Hallo. - Dr. Wells, det er Colette Hughes.
Jeg er en av advokatene i Eleanor Riese-saken.
Jeg kjenner til saken.
Flott. Jeg ringer for å spørre om...
Er du klar over at St. Mary's ba meg om en oppsummering?
Nei, det... visste jeg ikke.
Men, dr. Wells, får jeg-
- sende deg noen dokumenter? Når du har lest dem...
Jeg vet ikke om jeg har tid.
Vær så snill, dr. Wells.
God morgen. Får jeg snakke med legen?
- Hvem er det? - Colette Hughes.
Dr. Wells er opptatt for øyeblikket.
Si at jeg ringte igjen.
Jeg ville sørge for at han fikk pakken jeg sendte.
- Be ham ringe tilbake. - Skal bli.
- Takk. - Ha det.
- Dr. Wells? - Nei.
Men jeg har fått napp.
Eksperimenterer dere med Riese-beslutningen på pasientene?
Ja.
Vi har sett fremgang i det terapeutiske forholdet-
- når legene og pasientene samarbeider om behandlingen.
Jeg har noen tall her.
Når pasientene forlater sykehuset, fortsetter de med medisinene-
- kun dersom de stoler på legene. Vi har en søppelkasse-
- utenfor der jeg har sett pasienter kaste medisin-
- på vei ut. Jeg vil ikke at det skal skje.
Kan du...
skrive om det for oss?
Ja.
Se hva jeg fant. Rett fra kilden.
Psykiatriforbundet. Vil du sitere en autoritet?
De anbefaler informert samtykke for antipsykotika.
Og de snakker om tardiv dyskinesi og kumulative doser.
- Dette er fantastisk. - Ja.
Mer.
Hva med å gå ut og spise middag i kveld?
Gjerne, men amicus-dokumentene begynner å komme.
Det er søndag kveld.
I morgen er det mandag. Jeg må få det gjort.
Du har en beskjed fra en dr. Wells.
Det som fikk meg til å skrive en oppdatering, -
- var at en av organisasjonene som støtter sykehuset-
- skrev til retten at dere prøver å begrense leger-
-i abstrakte saker.
Bivirkningene til medisinene er langt fra abstrakte.
Spesielt for folk som Eleanor Rise, som tar dem.
Hva vil du skrive om?
Sykehuset sier at medisinene må gis omgående.
De glemmer å si at omgående bruk av medisinene-
-kan forstyrre diagnosen-
- fordi bivirkningene kan taes for å være psykotiske symptomer.
Hvordan ser saken ut nå som vi har dr. Wells?
Bedre enn i går.
Men retten er konservativ, og vi vet ikke hvorfor-
-de har gått med på å ta saken.
Og det vet vi ikke før vi får beslutningen.
Hva foregår? Hva tenker du på?
På faren min.
Han møtte mye motstand siden han var amerikansk indianer.
Da vi skrev til ankeretten-
- og snakket om første grunnlovstillegg-
- og jeg ikke fortsatte å krangle, var det indianeren i meg.
I den kulturen, slik faren min oppdro meg, -
-krangler man ikke om ting.
Man legger frem det man synes er riktig, -
-og så dømmes alles meninger likt.
Har det noe for seg, antas det at man gjør det.
- Jeg mente ikke å støte deg. - Du støtte meg ikke.
Godt han oppdro deg til å være sta.
Det er bra for saken.
Hvor har du vært? Jeg har ringt.
Du visste at jeg skulle bort.
Vi snakket med en lege som vil støtte saken. Hva skjedde?
Moren min døde.
Jeg er så lei for det.
- Hun døde. - Jeg er lei for det.
Mannen i begravelsesbyrået... Han var så slem.
Han så rart på meg og kjeftet på meg.
Han sa at jeg ikke fikk sitte på i limousinen.
Han behandlet meg som om jeg var et null.
Og så... Så kom pastor Murray.
Han kom og sa ifra. Han tvang dem til å la meg sitte på med limousinen.
- Jeg er lei for at jeg ikke var her. - Ja.
Hun er borte.
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det, Eleanor.
De behandler henne forferdelig.
Du skaffet henne ny urolog. Du skaffet henne ny psykiater.
Du har gjort alt du kan nå.
Dere sender Wells-dokumentet.
Du har ikke mer å gjøre, så jeg tar deg med til Mexico.
Jeg har bestilt en suite på et hotell ved havet.
Det blir bare sju dager. Du kan ta en ukes ferie, Colette.
Jeg har kjøpt billetter.
Jeg tar ferie når jeg vil ta ferie.
Og da betaler jeg selv. Jeg kan passe på meg selv.
Hva skal jeg gjøre med deg?
Hva skal det bety?
Du er ikke en vanlig arbeidsnarkoman.
Du er arbeidsnarkoman for en viktig sak.
Hvordan kan jeg bli sint når du jobber med noe så edelt?
Det er som å kritisere en helgen.
Jeg er ingen helgen. Jeg vil ikke på ferie med deg.
Jeg har fulgt dine regler siden kvelden vi møttes.
Nå ber jeg deg om å gjøre noe på min måte.
Det handler ikke om Eleanor eller saken. Det handler om...
deg og meg.
Du må bestemme deg for om jeg har en plass i livet ditt.
Takk for at jeg fikk komme.
Jeg ville ikke være alene i dag. Jeg vet ikke hvorfor.
- Har du 7 Up? - La meg se.
Du har pakket ut. Gratulerer.
Hei, Colette.
Hvis du ombestemmer deg om Mexico, så ring...
Det var Robert, ikke sant?
- Ja, han... - Vil han ha deg med til Mexico?
- Ja, men... - Jeg kan ikke tro...
Hvorfor blir du ikke med ham?
Vi venter jo bare. Dere kan dra i morgen.
Jeg vil ikke snakke om det, Eleanor.
Hvorfor ikke?
Fordi du er så perfekt?
- Nei. - Nei, jeg skjønner.
Det er jeg som skal ha problemer, for jeg er mentalpasient.
Hva med deg? Er du perfekt fordi du er pleier og advokat?
- Jeg er ikke perfekt. - Du sier det.
- Du mener det ikke. - Klart jeg gjør.
Jeg sier alltid hva jeg er redd for.
- Du sier aldri at du er redd for noe. - Jeg er redd for mye.
Å ja? Hva da? Hva er du redd for?
Jeg er redd for...
Jeg vil ikke snakke om det.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke er smart nok?
Nei.
Fordi...
Jeg er redd for...
å svikte folk.
Jeg er redd for å gjøre feil ved å glemme noe i undersøkelsene.
Jeg er redd for å ikke gjøre nok.
At jeg ikke får gjort nok uansett hvor hardt jeg jobber.
Du kunne ikke jobbet hardere om du var en maskin, Colette.
Jeg har jobbet så hardt for å ta sykepleierstudiet-
-og advokatstudiet.
Seksten-, 18-og 20-timersdager.
Jeg...
Jeg kan ikke være et menneske.
Jeg vet ikke om jeg har kunnet det noen gang.
Tror du ikke Robert vet hvordan du er?
Tror du ikke han liker deg uansett?
Hva gjør det om du vinner saken min-
-og gjør andres liv bedre-
-hvis du ikke lever ditt eget liv?
Du har gjort ditt beste.
Du fortjener å dra.
Har jeg rett?
Du har rett.
Én ting.
Når dere gifter dere, inviterer dere meg i bryllupet.
Det lover jeg.
Hvis Robert og jeg gifter oss, blir du den andre som får vite det.
Bra. Har du is? Den er ikke kald nok.
- Colette. De tok Eleanor. - Hva skjedde?
De landet der ute, med røde og gule lys-
- og rare klær og elektroniske stemmer og...
- De tok henne. - Hvem tok Eleanor?
- De. - Hvem er "de"?
De tok henne med i ambulanse. St. Abbon's sykehus.
- Ja. - St. Abbon's. Takk skal du ha.
- Ms. Hughes. - Dr. Donnelly.
- Hvor er Eleanor? - Du får ikke treffe henne.
- Hun sover. - Hva er galt?
Psykologisk sett er hun fortsatt Eleanor, -
- men medisinsk sett er hun svak. Det gamle problemet.
Blæra og nyrene. Da hun kom til akutten, -
- så de at hun var mentalpasient og sendte henne hit.
Hun burde ha vært i den andre fløyen, men de liker ikke mentalpasienter.
- Vi gjør så godt vi kan. - Får jeg treffe henne?
Hun klarer seg i kveld. Kom tilbake i morgen.
Håper du liker blomstene.
Ja.
Du må bli bedre.
Jeg fant ut at du får en pris fra mental helse-forkjempere.
De skal ha middag. Du får en plakett.
- Jeg er kjemperedd, Colette. - Jeg vet det.
Få meg ut herfra før jeg dør.
Du kommer ikke til å dø. Blodet ditt må bare bli sterkere.
Nei, jeg kommer til å dø.
Jeg kommer til å dø, og du må ordne med begravelsen.
Jeg ordner ikke med begravelsen. Du blir bedre.
Jeg vil ha katolsk begravelse. Og masse blomster.
- Jeg vil ikke høre dette. - Masse blomster.
Dr. Donnelly sa at blodet ditt må bli sterkere.
Jeg vil ha åpen kiste-
- og en statue av den hellige mor som ser ned på meg.
Og jeg vil ha den blå krystall-rosenkransen i hånda.
Og sørg for at sminken min er bra.
Den må ikke være tung som din.
Jeg har ikke bedt på lenge.
Men jeg vet at du lytter.
Vær så snill, -
-våk over Eleanor.
Helbred henne.
Vær så snill, -
-gjør smerten mindre.
Pleierne mistet nøklene mine.
- Jeg vet det. - De skal ikke miste nøkler.
Man skal få tilbake eiendelene sine.
Det står det når man undertegner. Jeg vil saksøke dem.
Jeg trodde det var klart. Vi låner husvertens nøkler.
- Ja, men det var galt. - Jeg vet det.
- Du kan i alle fall true dem. - Nei, jeg gjør ingenting.
- Hva? Du bryr deg ikke. - Nei, jeg bryr meg ikke.
Greit. Du har sparken.
Jeg er Eleanor Riese. Hundrevis av advokater vil jobbe for meg.
Spark meg hvis du vil, Eleanor, men jeg er her som din venn.
Ja. Det er jeg. Kom igjen.
Stopp, Colette.
- Hvor? Hva? - Kom igjen.
- La oss gå i bryllupet. - Vil du gå i bryllup?
Ja. Kom igjen.
Jeg kjenner dem ikke, men ingen synes det gjør noe om man ser på.
La oss sitte der.
Her borte.
Jeg velger alltid siden med færrest gjester.
Ja. Der. Da føler bruden eller brudgommen seg bedre.
Er det ikke vakkert?
Det er vakkert.
Colette Hughes her.
Ja, Ms. Hughes. Sjekk om posten din har kommet.
Var det post til meg?
Et brev fra Californias Høyesterett.
Hvor skal vi?
- Du må si det. - Vent og se.
Nei, det er urettferdig. Du må si det.
Hva?
Si det.
Hvorfor er vi her?
Høyesterett-
- bestemte seg for å ikke gå gjennom saken.
Vi vant. Du vant.
Vant jeg?
Vi vant.
Vi vant!
- Vi vant. - La oss handle.
- Vi vant! - Kom igjen.
Vi vant! Ja!
La oss... La oss handle!
- Sofaer! - Ja, sofaer.
Hvordan ser det ut?
- Perfekt. - Skulle ønske mor kunne ha sett det.
Hører du noe annerledes?
- Bare McGuire Sisters. - Ja, men på det nye anlegget...
fra Mr. Cohen. Det var en presang.
- Tok du med kamera? - Jepp.
Hva med å ta et bilde av meg...
- på den nye sofaen... - God idé.
mens jeg lytter til anlegget?
- Er det ok? - Perfekt.
- Ok. - Vent litt.
Pastor Galluzzo var den første som kjøpte Dreyer's til meg.
Ja.
Jeg var ti.
Jeg var på katolsk sykehus, og han kjøpte det til meg.
Han hadde vakkert, tykt hvitt hår. Det var hvitt.
Som isen.
Jeg tenker på ham når jeg spiser det.
Og det føles bra, -
-for han var så snill mot meg.
Og jeg kjøper alltid to liter, -
-for det var det han kjøpte til meg.
Det var da de satte shunten i hodet mitt-
- for å fjerne væsken etter hjernehinnebetennelsen.
Jeg var ikke tilbakestående før det, og ingen kalte meg psykisk syk.
Jeg var som alle andre.
Jeg vet det.
Husker du da du var ti?
- Ja. - Å ja?
Ja.
Da jeg var ti, ble lillesøsteren min syk-
-og døde.
Og jeg...
Jeg var så glad i henne.
Vi hadde ikke nok penger til å kjøpe en stein til graven.
Den eneste som klarte å trøste meg, var bestemor.
Hun var en fantastisk kvinne.
Hun var venn med alle.
Alle slags folk av alle raser.
Og-
-hun var kunstnerisk.
Hun gikk med armbånd, et svært kjede og øreringer.
Masse farger.
Jeg elsker å være sammen med henne.
Men iblant...
ble hun deprimert, så foreldrene mine la henne inn på sykehus.
Men jeg...
Jeg elsket henne aldri mindre.
Og jeg savner henne.
Du har mye kjærlighet i deg.
Takk.
Du også, Eleanor.
Kjære Colette, velkommen tilbake! Eleanor
- Mr. Young. - Det er telefon til deg.
- Ta imot beskjed. - De sier at det haster.
Kan du vente et øyeblikk? Takk.
Hun kommer straks.
Colette Hughes her.
Ja.
Å nei.
Takk.
Denne er din.
Beslutningen fra ankeretten.
Du var en modig kvinne, Eleanor.
Jeg får fjerne noe av sminken.
Jeg vil ikke at du kommer tilbake og kjefter på meg.
Vi er her i kveld for å hedre og feire-
-Eleanor Riese.
For å ta imot prisen for Eleanor, -
-har vi min kollega Colette Hughes.
Jeg... traff først Eleanor Riese...
Unnskyld meg.
Jeg traff først Eleanor Riese som hennes advokat, -
-men snart, -
- fordi Eleanor var Eleanor, ble hun min venn.
Og snart, fordi Eleanor var Eleanor, -
-ble hun min beskytter, min verge, -
- min hardeste kritiker og min største støttespiller.
Hun minnet meg alltid på, -
- gjennom sin tilstedeværelse, at vi ikke bare jobbet med en sak.
At det ikke bare handlet om jus. Det handlet om mennesker.
Retten til å bli respektert, -
- og plikten til å behandle hverandre med respekt.
Selv om Eleanor virkelig ville vinne, -
-hadde hun en innsikt jeg ikke hadde.
Som var-
- at vi bare kunne gjøre vårt beste, slik hun gjorde.
Eleanor hadde vondt hver eneste dag i sitt liv.
Det forbløffer meg at hun kunne tenke på andre, men det gjorde hun.
Hele tiden.
Det var Eleanor.
Hun gikk opp-
- de 27 trinnene til leiligheten sin hver dag uten å klage, -
-og hver dag fant hun noe i livet-
-å nyte. Noe å være takknemlig for.
Men, som Mort sa, vant hun kampen hun ville ville.
Riese-beslutningen vil påvirke-
-mange hundre tuseners liv.
Folk som en dag kan havne på sykehus slik som henne.
Folk som trenger å bli hørt.
Når jeg føler meg-
- overveldet av hvor mye som fortsatt gjenstår...
ser jeg for meg de store øynene og det lure smilet-
- og tenker at hun fortsatt ser ned på meg.
Jeg får sette meg og ta en 7 Up.
Og jeg hører henne si:
"Har jeg rett?"
Eleanor Riese døde 6. april 1991 av nyreinfeksjon
etter bivirkninger av antipsykotisk medisin.
Hun ble 47 år gammel.
Colette Hughes fortsatte å kjempe for funksjonshemmede klienter.
Etter Eleanors ønsker økte hun fokus på å beskytte
rettighetene til pasienter i isolat.
Morton Cohen underviser fortsatt i jus ved Golden Gate University
og tar borgerrettighetssaker.
Han jobber for å stoppe sykehjem i å gi eldre beboere
antipsykotiske medisiner uten beboernes samtykke.
Riese-beslutningen var et viktig skritt
mot reform i USAs system for psykisk helse
ved å myndiggjøre pasienter og bedre kommunikasjon
mellom pasient og lege om individuelle behandlingsbehov.
Undertekst oversatt av: John Friberg